Ja, miss?
- En kopp te, tack. Inget socker. - Det blir två pence, miss.
Något mer?
- Hur mycket kostar korvpirogerna? - De stora 3 pence, de små 2 pence.
Är de små hälften så stora som de stora, eller lite större?
- Då borde de kosta hälften så mycket. - Ja, men nu kostar de 2 pence.
Jag tar en liten, den största ni har.
- Alla är lika stora. - Nej, det är de inte. Jag tar den.
Det är inte en stor liten, utan en liten stor.
Då är ju inte alla lika stora.
- Är ni advokat? - Nej, jag har det bara kärvt.
- Vem har inte det? - Knappast ni, så som ni tar betalt.
Varsågod. Den största lilla.
Det blir 4 pence.
Jag drar av en halv penny eftersom ert te har kallnat.
- Eller vill ni bråka om det? - Nej, tack.
Ni har tolv minuter på er.
Damer utan sällskap serveras inte efter tio på kvällen.
- Tror ni att jag är...? - Jag skämtar bara.
- Ni är ingen sån kvinna. - Är det här ett sånt ställe?
Nej, men det är en sån gata så ni får passa er så här dags.
Tack.
Är det stjärnklart i kväll? Är det molnigt eller klart?
För jag ser bara dig, min kära
Månen kanske står högt
Men jag ser ingenting uppe i skyn
för jag ser bara dig
Befinner vi oss i en trädgård?
Eller på en gata full med folk?
Du sitter här - och jag likaså
Alla människor passerar förbi
Men alla försvinner ur bild
Och jag ser bara dig
Vad vill ni?
Jag kunde inte undgå att höra ert samtal om... korvpirogerna.
Jag talade inte till er.
Ursäkta mig. Det var ett misstag.
Ja, det tror jag.
Jag har inte ont om pengar, och...
- Vad för sorts flicka tar ni mig för? - Hoppas att ni inte tog illa upp.
Ingen fara.
God kväll, sir.
Förstår ni vad jag menar? Jag hade gått hem om jag var ni.
- Min jättelika korvpirog är slut. - Låt inte mig stressa er.
Ni behöver inte hjälp med servering, disk eller nåt i den stilen?
Jag arbetar bra och har inga band.
Nej, tyvärr.
- Vad är det? - Jag är en arbetslös gruvarbetare.
- Jag trodde att ni var komiker. - Nej, det finns för många såna.
Ni kan leverera de här åt mig.
- Vart då? - Dit ni ska, hjärtat.
- Upp med hakan. God kväll. - God kväll, och tack så mycket.
Vill du ha en trevlig stund?
Jag bor precis runt hörnet.
- Hur mycket? - Ett pund för en snabbis.
Två pund för lite mer. Du lär inte ångra dig.
- Precis runt hörnet? - Just det.
Nej, jag går bakom dig. Jag är känd här.
- Skyll dig själv. Mig kvittar det. - Jag tror inte att jag...
Var inte blyg! Du kan stanna hela natten för tre pund.
Nej, jag... God kväll.
Då kan du roa dig själv.
Hon hade dåliga tänder.
- Låt mig vara. Jag ropar på polis. - Jag vet inte vad ni pratar om.
Tack gode Gud!
- Vem är det? - Det är jag - mrs Corder.
- Nej, snälla...! - Jag vill tala med er.
- Kan det inte vänta till i morgon? - Nej, tyvärr inte.
Jag försökte få tag i er på väg ut, men ni verkade ignorera mig.
- Varför skulle jag göra det? - Er räkning skulle ha varit betald.
- Ni är inne på femte veckan. - Tiden flyger iväg...
Ni betalade de första fyra veckorna i förskott. På det här hotellet-
- förväntar vi oss betalning minst en dag i förskott. Ni är fyra dagar sen.
- Snälla, oroa er inte... - Jag vill bara att ni betalar.
- Nu...? - Ja tack.
- Ni verkar inte lita på mig. - Det har inget med saken att göra.
Ni kan väl ge mig till på fredag?
- Det är avlöningsdag. - Skulle ni ha fått arbete?
- Tror ni att jag bara slår dank? - Och ni ska få lön på fredag?
- Jag tror det är brukligt. - Och jag brukar inte bevilja kredit!
- Inte ens när det är befogat? - Jag vill ha betalt på fredag.
Är det förstått? Tack, och god natt.
God natt.
Det är inte särskilt fint, Arthur.
- Här finns inte så mycket plats. - Grammofonskivor tar ju ingen plats.
En tom lokal ser alltid mindre ut. Visste du inte det?
- Det kallas synfela. - Synvilla, Arthur.
- Du tror visst att du vet allt? - Nej!
Men jag undrar om inte allt bara är en illusion.
- Affären, hela idén. - Lyssna nu på mig...
- Vi har ju inte skrivit på nåt än. - Det blir en liten guldgruva, Joanie.
- Sanna mina ord! - Det känns inte bra.
Vi har ältat detta fram och tillbaka. Folk köper mer och mer skivor.
- Och det är fakta. - Varför fick den här affären stänga?
- Därför. - Varför?
Idioten som drev den sålde notblad. Varför kan du aldrig lyssna på mig?
Vi kommer att förlora alla pengar. Varenda penny!
Pengar? Är det allt folk tänker på?
- Du ska vara glad att jag tänker. - Du lovade att pengarna var mina!
Pengarna är våra. Min far snålade och sparade inte alla sina...
- Rätt ska vara rätt. - Varför är du en sån elak kossa?
- Ge mig en puss. - Varför kan inte du vara allvarlig?
- Vi kan lägga oss bakom disken. - Är det allt du kan tänka på?
Ta mig dit tusenskönor täcker varje väg
Vi får smida när järnet är varmt och älska när det blir regn
Ta mig dit fåglarnas säng bjuder på skön refräng
Vi får smida när järnet är varmt och älska när det blir regn
Vi lämnar stadens larm och flyttar ut på landet
I en liten stuga i naturen ska vi bli herr och fru Doakes
Låt mig vara, Arthur!
Kom igen, nu inviger vi vår affär.
Smäll igen locket, Tom. Jag får ju blåmärken i öronen!
- Ingen kan spela den här låten. - Inte du i alla fall.
Ursäkta mig. Hur mycket kostar ett glas lemonad?
Det var så länge sen jag sålde ett så jag vet inte. För er - två pence.
Då tar jag ett glas lemonad.
Har ni verkligen kommit rätt?
Häll i en skvätt portvin, raring. Det är en passande drink för en dam.
- Låt henne vara, Tom. - Jag bjuder ju bara...
Tack!
Tack så mycket.
- Vill ni ha en? - Ja, tack.
Jag förstår.
Ett gott ord. Bylingen brukar titta in vid nio.
- Ursäkta? - Polisen, vännen.
Oroa er inte. Vi tar ju bara ett glas tillsammans.
- Det blir 1,05. - Serverat med ett leende.
- Nej, jag tror inte... - Nu har jag köpt den.
- Ni behöver inte ta emot den. - Sköt du ditt.
Jag är ledsen.
- Henne kan du glömma, Tommy. - Knip igen, din gamla hagga.
Hon var ganska fin. Vad tror du att hon var ute efter?
- Hon hade nog ont om kosing. - Det är de bästa - amatörer.
- Om inte du lagt näsan i blöt... - Du hade inte fått röra henne.
- Du kan ju inte ens spela piano. - De där tangenterna borde bytas ut.
- Du hade plågat en Stradivarius. - Stradivarius är en violin.
Jag struntar i vad det är...
Har ni ändrat er?
Den här bjuder huset på. Sen kan ni kila hem.
- Det smakar gift. - Då ska ni inte dricka.
Man vet aldrig förrän man provat.
- Det är sant. - Var inte så säker.
Du ska tänka dig för Man ska inte skiljas osams
Du ska tänka dig för annars blir du ensam
Innan du bestämt dig ta och räkna upp till tio
Om vi skulle bli ett par så kan du skryta om det sen
Du ska tänka dig för innan du går din väg
Ta och lyd mitt råd Du vet vad du har
Så riv inte mitt foto för du får ångra det
Du ska tänka dig för innan du gör slut
En, två, tre, fyr!
- Det smakade inte så illa. - Ge henne en till.
- Ta det lugnt nu. - Varför inte?
Ge henne en till.
Vi sätter oss.
- Det blir 2,10. - Vilka priser...!
- Om det inte passar så kan du dra. - Jag kan bjuda dig, om du är snäll.
- Då dricker jag hellre slaskvatten. - Det låter som om du redan gör det.
- Har inte ni nåt att dricka? - Det står på pianot, raring.
Låt bli!
Vilken retlig typ.
Ni skulle behöva slappa av lite.
Jag ska ju inte äta upp er.
- Vad vill ni göra med mig? - Ni skämtar, va?
- Kan ni låna mig några pund? - Ni skämtar!
- Jag betalar tillbaka. - Jag ska fundera på saken.
- Är ni pank? - Det kan man säga.
Det är inget att skämmas över. Har ni inget arbete?
- Jag kan inte hitta nåt. - Det går utför med hela landet.
- Vad sysslar ni med? - Jag är i musikbranschen.
- Vad gör ni då? - Nej, jag är rörmokare.
Jag är väldigt duktig. Det går bra för mig.
- Jag behöver inte vända på slantarna. - Så ni kan låna mig pengar?
- Man ska varken låna eller låna ut. - Jag behöver verkligen pengarna.
- Vad heter ni? - Lulu.
- Vilket fint namn. - Jag gillar det inte.
- Det låter billigt. - Säg inte så, Lulu.
Titta på den där feta bruden. Det kallar jag billig.
Vem glor du på?
- Hur är det fatt? - Jag mår illa.
- Hur mycket har du ätit i dag? - Inget.
- Jag har inte råd. Jag är pank. - Du ska inte behöva gå hungrig.
Det var det jag trodde när jag tog tåget till London.
- Var kommer du ifrån? - Bristol.
- Vad är det? - Lulu från Bristol City?
- Vad är det med det? - Det lät så lustigt, bara.
Vet du inte vad Bristol betyder?
Dina tuttar. Bristol-knuttar gillar tuttar.
De är väldigt fina, Lulu.
Jag förstår. Vi är prydliga och korrekta.
- Ni behöver inte tala så högt. - Nej, det är sant.
Du ser väldigt bra ut, Lulu.
Tack.
Vad kom du hit för?
Trodde du att nån skulle ge dig några pund, utan nåt i gengäld?
Nej-
Det är nästan en veckolön för vissa.
Ja...
Du måste ju ge nåt i gengäld.
Ja.
Jag menar...
Jag vet hur du känner det. Jag kan föreställa mig det.
Men jag är en hygglig kille när det verkligen gäller.
- Är ni gift? - Jag...?
- Jag trodde att ni var det. - Så du har varit med om en del?
- Märks inte det? - Vad är problemet då?
Det är inget problem. Ge mig ett glas till.
Du retas väl inte bara? Jag lägger inte en penny till på dig om du...
- Om vad då? - Dessutom åker du på en snyting.
- Jag vill ha ett glas till, tack. Självklart. En likadan?
- Men inte så mycket lemonad. - Du är ju söt som det är ändå.
Arthur...
Stick, Snövit.
- Vad ville hon? - Jag vet inte.
- Sa hon åt dig att sticka? - Nåt i den stilen.
Hon lär inte besvära dig igen. Du vill inte veta vad jag sa.
- Varför sa hon så till mig? - Du är verkligen grön.
Du inkräktade på hennes tillhåll, den feta gamla suggan. Ursäkta.
Skål.
På en ensam väg eller trottoar
Det kan kvitta var
Jag har alltid trott att jag skulle gå
in i en kärleksaffär
Och denna perfekta dag så skulle jag säga
Vinden följer efter dig
När du går förbi
Den vill vara dig nära
Och det vill även jag
Tårpilen böjer sig för dig
Den glömmer att gråta
Den vill se dig le
Och det vill även jag
Hela världen lyder dig
Det finns inget den inte gör
för blott en skymt av dig
Och jag känner likadant
Rosen som du smeker
är villig att dö
Den har dig så kär
Och det gör även jag
- Sa ni nåt? - Har du nånstans att bo?
- Nej, inte direkt. - Jag kanske kan hjälpa dig.
- Om du sköter dina kort. - Vad menar ni?
Jag har hjälpt några tjejer.
- Ni är inte rörmokare. - Jag ger tjejerna en hjälpande hand.
- Jag är inget fnask. - Naturligtvis inte, raring!
- Gode Gud, jag mår illa...! - Nu fick du allt om bakfoten.
- Jag kan tänka mig att... - Kyssas och kramas?
- Men bara en gång - för två pund. - Det är okej. Det var det jag trodde.
Titta på mig.
Kom igen, titta på mig. Får jag se dina förtjusande ögon?
- Jag ser väl inte så illa ut? - Nej.
Du kan låtsas att vi är vänner.
Ja, vänner.
- Goda kamrater. - Och istället för att ge bort det...
...får jag två pund.
Och du kanske gillar det.
Ja, kanske det.
Så ska det låta.
Vi kan inte gå med vinst på direkten.
- Hur mycket back ligger vi? - Det är faktiskt väldigt lite.
- Säg hur mycket det är. - Jag dubbelkollar...
- Du har räknat på det i två timmar! - Jag är inte så bra på räkning.
- Eller på affärer... - Det vet du inget om!
- Du öser ut pengar. - Man måste köpa för att kunna sälja.
- Du köper skivor och säljer nålar... - Men det här är ju bara en vecka.
- Inser du inte vad som väntar? - Jo. Du får börja tvätta åt folk.
- Jag tycker inte att det var roligt. - Nej, det trodde jag inte.
- Kan du inte ta nåt på allvar? - Jag tar visst saker på allvar.
- Du gick in i detta med slutna ögon. - Precis som när jag gifte mig...
- Då struntar vi i det här. - Affären?
Nej, du och jag.
Är det så du vill ha det?
- Är det så, Arthur? - Jag vill att du ger mig en chans.
Man har rätt till en chans i livet.
Ja, men...
Affären är inte stor, men läget är bra. Om skivorna inte säljer...
- Ja...? - Då kan vi sälja fish and chips där.
Det blir stekt i kväll.
Tidvatten Fångad av tidvatten
Slits mellan två kärlekar En gammal och en ny
Tidvatten Förlorad i tidvattnet
Vart för det mig? Vad gör jag nu?
Mitt hjärta slungas runt på ett hav av känslor
En kärlek erbjuder romans
Den andra tillgivenhet
En ny kärlek kallar
Den gamla kärleken blöder
Jag är fångad av tidvatten
Vad ska jag göra?
Den är väldigt fin. Förstklassig.
Jag har smak.
Vill du ha ett glas till?
Ja, varför inte?
- En cocktail? - En cocktail.
- Testa en Americano. - Yankie Doodle Dandy...
Campari, söt vermouth och soda. Snäll, rosa och bitter.
Det är jag, det.
Snäll, rosa och bitter.
Säg inte så, min ängel.
Vi låtsas att vi är vid filmen. På vita...
- Vita duken. - Som du vill, Lulu.
- Lulu... - Det är ett fint namn, sötnos.
Var kommer alla pengar ifrån? Den måste kosta 10 pund i veckan.
Från mitt intellekt. Jag är en smart grabb.
- Och flickor... - Ja, två tre stycken.
Jag tar hand om dem. Jag menar det, Lulu. Det är sant.
- Så du är inte rörmokare? - Skål.
Skål.
Botten upp.
Snart, ja.
Jag är värd mer.
Mer än vad då?
Om jag ska göra det så är jag värd mer än två pund.
Av med klänningen.
- Får jag dricka upp först? - Självklart.
- Jag gråter inte. - Det finns väl inget att gråta över?
Det gör jag inte.
När jag kallar på dig
Svarar du då?
Jag bjuder min kärlek till dig - bara dig
Om du avfärdar mig så blir jag så ensam
När du hör mitt kärleksrop ljuda så klart
Och jag hör ditt svar så kärt
Då vet jag att vår kärlek blir sann
- Du ska bli min - Och jag blir din
Det var ingen där när jag gick förbi.
Det är det aldrig.
- Jag funderade på att titta in. - Nej, gör inte det.
Han är väldigt stolt. Han vill lyckas.
- Jag tänkte kanske köpa nåt. - Nej, gör inte det.
Jag är inte ute efter honom.
- Vad menar du? - Arthur är inte min...
Jag är inte som Betty. Jag flirtar inte med honom.
- Det var inget mellan dem. - Inte...?
Då är det väl så.
Arthur försäkrade det.
- Har du frågat honom? - Ja. Vi är väldigt öppna.
- Och hon faller inte honom i smaken? - Inte det minsta.
Jag skulle inte lita på henne.
Det gör jag inte. Inte nu längre.
Folk...
- Varför är folk som kreatur? - Jag vet inte.
- Men det är de. - Vissa slutar aldrig leta.
- Efter vad då? - Himmelriket på jorden, antar jag.
- Är det så de kallar det... - Jag skulle kunna äta en sån till.
- Jag måste tänka på figuren. - Vore det inte skönt att ge efter?
- Vad skulle hända då? - Vi skulle bli tjocka.
- Tjocka och lyckliga. - Nej, bara tjocka.
Seså, kila iväg. Vi vill inte veta av det där.
- Konstapeln... - Vad är det?
- Inget, sir. - Flytta på dig.
- Jag vill ha en kopp te, sir. - Det vill jag med.
Om jag berättar nåt, bjuder ni på en kopp te då?
- Berättar vad då? - Och en bulle.
Vad är det, Charlie?
Nej, det var inget, sir.
- Vad har du nu gjort? - Nej, jag har inte gjort nåt.
- Din förbannade fåntratt. - Ursäkta.
Jag vill inte se dig här igen!
- Hur är det med henne? - Hon är bara i 14:e veckan.
Låt henne vila i dag. Hon kommer att vara öm.
- Du behöver inte räkna dem. - Det skulle aldrig falla mig in.
Adjö.
- Var är...? - Fostret?
- Oroa dig inte, det är borta. - Jag är ledsen. Tack.
923, 924, 925...
...926, 927...
Ja?
- Vad kan jag hjälpa er med? - Nålar.
- Grammofonnålar. - Högt, mjukt eller standard?
- Det är för militärmusik. - Då ska ni ha "högt".
- Jag gillar inte militärmusik. - Vi lär behöva dem i nästa krig.
- Ni var mig en munter typ. - Det är bara en tidsfråga.
- Mot vilka då? Det blir två pence. - Jänkarna.
- Aldrig i livet. - De har tagit över.
Vill ni ha nåt mer? Jag har fått in nya skivor.
- Som vad då? - Bing Crosby.
Al Bowlly? Lew Stone? Det är ju brittiskt rakt igenom.
Har ni nån marschmusik?
- Jag kan beställa allt. - Nej, nålarna får räcka.
Idiot.
Han skulle behöva ett hål i skallen.
Kom igen, var är alla?
En.
Två.
Tre. Fyra.
Fem. Sex.
Snälla, innan jag kommer till 100.
Åtta.
Nio.
Jubilee Records... Hej, Joan.
Deprimerad? Nej, inte jag. Jag har haft en bra dag.
Nej, jag menar det. Jag har sålt mycket.
Nej, det är sant.
Ville du nåt? Något!
Jag måste sluta. Jag har tre fyra kunder som väntar.
Ja, den vanliga tiden. Hej då.
En... två... tre...
...fyra... fem... och sex...
...sju och åtta...
...nio och uträknad! Uträknad och slut!
God eftermiddag, sir.
- Ni är väl ny här? - Vi öppnade för två veckor sen.
- Jag har inte sett er förut. - Det tar tid innan folk hittar en.
- Jag vill ha grammofonskivor. - Det är det vi säljer.
- Nåt speciellt? - Dansorkestrar.
Ja...! Lew Stone, Henry Hall, Carroll Gibbons, Jack Payne.
- Bara nytt? - Direkt från pressarna. Heta vax.
- Vax? - Vi i musikbranschen säger så.
- Jag hörde en låt. "Pop Your Heart"? - "Pop Goes Your Heart." Lew Stone.
Alan Kane på sång. Nat Gonella och Alfie Noakes på trumpet...
Jag vill inte köpa bandet.
Förlåt, jag blir så ivrig ibland.
Jag tar den, och...
- "Roll Along Prairie Moon"? - Vill ni ha den?
- Får jag inte det? - Självklart.
Det tyder på att ni har god smak.
Vilken version föredrar ni? Jack Jackson, Al Bowlly, Harry Roy?
- Vad tycker ni? - Al Bowlly är lugnast.
- Vilken föredrar damerna? - Al Bowlly! Den gör dem knäsvaga.
- Som när de gör det stående... - För att slippa få en bulle i ugnen.
- Ni har god smak, va? - Låt mig smaka det bästa...
- Sen kan ni skjuta mig. - Okej, då tar vi den där AI.
"What a Little Moonlight Can do"? Den är också väldigt populär.
Välj ut ett halvt dussin av de bästa. Ni verkar veta vad ni pratar om.
Ett sant nöje, sir.
- Jag har inte ont om kosing. - Då ska jag inte knussla.
- Men inget skräp. - Jag har inget skräp.
- Ta inte illa upp. - Ingen fara. Jag gillar er stil.
Man måste veta vad man vill. Tiderna förändras.
- Jag har sett män leka med kulor. - De får inte leka med mina kulor...
- Det blev väl inte för mycket? - Det är ingen fara.
- Men det blir lite tungt. - Om ni bor runt hörnet...
- Så tittar ni förbi med dem? - Då kanske ni handlar igen?
16 Vernon Court, 3:e våningen. Rednall Street, två kvarter ner.
Ja, då kommer jag om 35 minuter.
- Vill ni betala nu, eller...? - När ni kommer med dem.
Om ni skulle tappa nån...
Joan? Jag blir lite sen, jag har en leverans.
Nej, vänta. Jag måste leverera en packe skivor.
Hur många?
Två dussin, om du tvunget vill veta.
Jag sa att det skulle ta lite tid, och jag hade ju rätt.
Jag vet inte hur sent det blir. Han kanske bjuder in mig.
Affärer är affärer.
Vad är det? Låt det stå i ugnen.
Älskar dig. Hej då.
- Skål. - Skål.
- Hur mycket blir jag skyldig? - 1 pund och 19 pence.
Och 3 pence för leveransen?
- Det behövs inte, sir. - Ni kan ju inte ränna runt gratis.
- Den här är svängig. - Ja, det är en bra låt.
Jag läste i Daily Express häromdagen: "Arbetaren är värd sin lön."
- Det var bra skrivet. - Ja, det låter vettigt.
Lew Stone gör sina egna arrangemang. Många kan inte ens läsa noter.
- Då säger vi 1 pund och 2 shilling. - Det var väldigt generöst.
Ett pund och två shilling.
Drick ur först, gamle gosse.
Tackar. Den slinker ner bra.
- En bra låt. - Och en bra grammofon.
- Sån musik får en att glömma allt. - Det är därför jag sysslar med musik.
Det där var bra.
Ni kommer nog att uppskatta de andra skivorna jag valde ut.
- Hoppas att jag kan hjälpa er igen. - Varför inte, gamle gosse?
Tom...
Vad gör du, Lu? Du skulle ju stanna i säng.
- Du spelade musik. - Jag fick några nya skivor.
Det var lite högt. Jag trodde att det var inuti mitt huvud.
- Hur är det fatt? - Jag vet inte om jag sov eller...
- Men du mår bra? - Toppen.
- Du mår bättre i morgon. - Ja, i morgon...
Gå och lägg dig igen.
Tom...
Vad är det, gullet?
Inget.
Då så. Ryck upp dig. Du ville väl inte ha en unge?
- Vad ska en sån som du med det till? - Det är inget att ha för en som jag.
- Du borde visa lite tacksamhet. - Förlåt.
25 pund kostade det mig.
Förlåt.
Jag kommer med fish and chips sen.
Eländiga kossa.
- Det finns inget... - Svälj maten först, Arthur.
Jag vill inte se vad du äter.
Jag menar bara att vi borde expandera så småningom.
- Expandera? - Annars blir det inga stora pengar.
Lär dig gå innan du börjar springa.
- Kan du aldrig stanna upp? - Affären kommer att gå bra!
- Men inte hittills. - I dag kom vändpunkten.
- För att du sålde några skivor? - Du har inga visioner.
Jag kan skilja på verklighet och fantasi.
Och jag ser en hel kedja skivaffärer.
Ja, och vissa säljer grammofoner.
- Varför inte pianon? - Ja, det också.
Eller munspel.
Hela mitt liv...
Jag skämtar bara.
Jag har alltid velat ha nån som kan se det jag ser.
Nån som inte vänder näsan i vädret! Nån som gillar det jag pratar om!
- Och som vill ha mig i sängen... - Är vi där igen?
Allt hänger ju ihop. Det är det man kallar en hustru.
Eller älskarinna. Som du föredrar.
- Det sa jag inte! - Du behöver inte säga det.
- Kan du inte låta mig äta i fred? - Du längtar alltid efter nåt annat.
- Hur ska jag uttrycka det? - Jag har slitit hela dagen.
Jag önskar bara att du var lite nöjdare.
Jag menar...
Hur är chanserna? Hur goda är chanserna
att få dig att älska mig så som jag älskar dig?
Hur många unga flickor måste jag tävla med
för att fä vara med dig?
Hur goda är chanserna att få en sån där blick?
Jag längtar efter en skymt av himlen
Hur goda är mina chanser att du gör slut på dina romanser
och vägar chansa med mig?
Smakar maten bra, älskling?
Jovars.
Om affären går bra - riktigt bra - så kan du självklart expandera.
Det är riktigt gott. Jag har alltid gillat ditt recept på shepherd's pie.
- Har man sett vad regnet lockat in... - Det bara vräker ner. Eller hur, Lu?
- Regnet öser ner. - Portvin. Och lite starkt till mig.
- Så att du blir blöt inombords. - Förbannade regn.
- Ursäkta mig. Finns det ett damrum? - Där ute. Första dörren till vänster.
Låt det gå undan. Och glöm inte att dra upp dem.
- Är du inte lite väl grov? - Du känner ju mig.
- Men hon gillar det inte. - Hon är en jäkla sexgalning.
- Jaså? - Hon ska börja fnaska.
- Lägg av! - Hon vill det. Jag är helt oskyldig.
Hon kommer inte att härda ut. Det är synd och skam på en sån tös.
Vissa håller på sig, och andra tar betalt för det. Det är bara affärer.
Det är en rutten bransch. Jag skyller inte på flickorna.
- Vems fel är det, då? - Hallickarna.
- Dagdrivare och slödder. Såna typer. - Har du stött på några såna?
- Du har läst för många blaskor. - Jag läser bara Reynolds News.
- En pint half-and-half, tack. - Regnar det fortfarande?
- Det är inte bra för affärerna. - Det är likadant överallt.
Jag har bara haft fyra kunder i dag.
- Har ni en affär, eller? - Skivaffären runt hörnet.
- Ni sålde väl nothäften? - Det var killen som hade den innan.
- Han blev väl bankrutt? - Säg inte mer.
- Vilken tid det tog. - Förlåt.
- Se inte så bekymrad ut. - Det här är ett misstag, Tom.
- Dumheter. Du kan ju alltid sluta. - Varför ska jag då börja?
God mat, fina kläder, vad du vill - när du vill.
- Och var ska det sluta? - Det är ingen som tvingar dig.
- Det känns så. - Vill du betala igen skulden?
Jag lämnar dig nu. Om det inte blir nåt så blir det inget.
Men om det blir nåt så har du rummet. Om du använder det så stannar du där.
Om inte, så betalar du igen skulden och vi skils åt som vänner.
Var inte dum nu. Som jag sa så är det upp till dig.
Ditt eget ställe och pengar i väskan. Och det är nåt som du är bra på.
- Är jag? - Du är rena undret.
- Men jag är inte särskilt erfaren. - Och hur blir man erfaren, Lulu?
Då ses vi. Antingen hos mig, eller...
- Kommer du ihåg reglerna? - Ja.
God jaktlycka.
Hej då.
Vi ses.
Tänk att vi möts
för blott en hälsning
När dagarna är så flyktiga och fä
Paradisaktigt
Utan planer att följa
en dröm som blev sann
Jag har väntat på att fä säga
att jag behöver dig så
Jag tvekade lite
och släppte sen taget
Tänk att vi möts
när dagarna är så flyktiga
för blott en hälsning så öm
- Arthur... - Eileen! Vad gör du här?
Vilket svin du är, Arthur!
Jag har inte kunnat sluta tänka på dig.
Ta mig härifrån. Snälla...!
Ditt svin...!
- Säg inte så. - Ditt smutsiga kräk!
Jag vet.
Varför är du klädd så här?
Gissa tre gånger.
Nej...
Det är inte sant. Eileen?
Jag kallar mig Lulu nu.
- Hur kunde du? - Jag vet fortfarande inte.
- Men du var ju skollärare. - Jag brukade berätta sagor.
Grodan och prinsessan. Spegeln på väggen.
- Vill du köpa mig? - Jag borde tvätta din mun med tvål.
Jag vet inget annat ställe. Nyckeln kärvar.
Jag måste gömma mig nånstans.
Grammofonskivor...
Ja.
Säg vilken låt du vill.
Du gav mig fel adress.
Adressen du skrev på kuvertet existerar inte.
- Tänk dig in i min sits. - Det har jag gjort, Arthur.
Jag vet att jag inte kan lita på dig.
Just det - ge mig skulden för allt.
Jag Vet, jag vet.
Ibland kan jag höra mig själv säga saker. Gode Gud...!
Jag är misslyckad. Alla drömmar resulterade i det här råtthålet.
Folk märker ord när jag pratar och jag gjorde dig på smällen.
Vad hände med barnet?
Jag har tagit bort det.
Jag har inte...
Jag har inte... tänkt på det.
Inte alls. Inte det minsta.
Men nu...
Varför blev det inte som jag ville?
Världen...
Varför gjorde du...?
Min hallick ordnade det.
Vad?
Han sa att jag inte kunde jobba om jag hade en ylande snorunge.
Jag blir nog tvungen att nita dig.
Bara du inte smetar ut läppstiftet.
Stackars lilla flicka...!
Hjälp mig härifrån, Arthur!
Jag ska, om jag kan. Gud ska veta att jag borde göra det.
Kom och sätt dig på min enda stol och berätta allt.
- Var ska du sitta? - Jag sitter här.
Jag kunde inte få nåt arbete.
Jag gav för mycket av mina pengar till pappa för att... Det kan kvitta.
Jag betalade för ett rum på ett inte särskilt flott hotell.
Pengarna bara rann iväg. Jag hade inte ens pengar till mat.
Jag kunde inte återvända hem. Jag kunde inte hitta dig.
Jag var gravid, fick inget arbete. Jag diskade på en krog två gånger.
- Världens bästa land... - Men det är det.
Jag hade hellre varit jänkare. De har de bästa låtarna.
Vad har det med saken att göra?
Jag vet att det låter fånigt, men jag vill leva i en värld där låtar är...
- Där låtarna besannas? - Ja.
Stackars Arthur.
Jag vill krossa varenda skiva, riva sönder varenda låt som skrivits.
- De skulle ändå inte besannas. - De är sannare än detta, hoppas jag.
Jag hörde en flicka på gatan som bjöd ut sig för en man.
Jag gick hem och tänkte på det. Det var nåt oundvikligt över det.
- Förstår du vad jag menar? - Du är verkligen modig.
Jag gick till den där puben... En man bjöd mig på en drink.
Såklart, den förbannade typen!
Jag gjorde det med honom för två pund.
- Man måste ju äta, antar jag. - Det ena ledde till det andra...
Såklart.
Den här mannen betalade för att...
Han kom med kläder. Om jag inte betalar honom 50 pund...
- Då har han dig fast. - Det verkar ju så.
Jag har ett rum på Manton Street. Jag får använda det för... du vet.
Jag måste betala 25 pund i veckan.
Jag kan betala tillbaka det, men jag måste göra det i kväll.
- Hotade han dig? - Vad tror du?
- Men om du betalar honom 50 pund... - Om elefanter kunde flyga...
- Vad ska jag ta mig till? - Kan du inte åka hem?
- Varför inte? - Jag var redan död där.
Det här känns som att dö, men jag lever fortfarande.
Jag kan känna allt, se allt. Förstår du?
Gillade du... att göra det för pengar?
- Det var inte så illa som jag trodde. - Du är just en snygg flicka.
Jag hade föredragit att kunna välja. Jag vill inte vara en...
Jag vill äga min egen kropp. Jag är syndig, men jag är ändå stolt.
- Jag tycker att du är vacker. - Tycker du?
Ska vi...?
Ja, om du har två pund.
- Och förresten heter jag Lulu. - Har du ingen skam i kroppen?!
Herregud!
Jag tror inte att jag har det.
Några skamkänslor...
- Jösses, Eileen. - Lulu!
- Vi två borde hålla ihop. - Jag kan inte lita på dig.
- Lyssna på mig. - Jag lyssnar noga.
Jag kvävs. Jag har fått nog av allt. Jag borde ha stannat hos dig, men...
Jag ville ha min egen skivaffär. Jag vet, det är skrattretande.
- Du blir aldrig nöjd, Arthur. - Säg inte så.
Du är som barnen i min klass.
Du är väl kär i mig? Du vill fortfarande ha mig, va?
Säg som det är.
Ja, det gör jag. Och jag följer dig vartsomhelst.
Jag gör vadsomhelst med dig. Jag har bränt alla broar.
Jag åker inte hem. Jag tänker inte gå på gatan, och inte gå hungrig!
Lulu är jag, och Lulu ska jag förbli.
Okej, min Toots!
Om du gillar mig, så gillar jag dig Ingen annan duger-okej, Toots!
Okej, Toots!
Om du säger ja, så säger jag ja Om du säger nej så är det stopp
Det är okej, Toots!
Du vet att jag gillar dig Det kvittar vad du gör
När jag smakat din kyss så var jag fast
Om du diskar, så torkar jag Jag torkar disk, så ambitiöst
Okej, Toots!
- Vad ska vi göra? - Jag är pank.
- Jag kan dra ihop ett pund eller två. - Jag kan inte gå hem och hämta bilen.
Då skaffar vi en ny, en vacker dag.
Såklart.
Vad ska vi göra? Var ska vi gömma oss?
- Jag har 11 pund och 7,5 pence. - Och jag har 3 pund.
- Det klarar vi oss på i två veckor. - Det är åtminstone en början.
Ska vi bara ge oss av?
Och lämna allt?
- Bara så där? - Bara så där!
Okej.
Är du säker, Arthur?
- Har du mod nog? - Jag har inget mod.
- Jag har så det räcker för oss båda. - Det var det jag räknade med.
Då sticker vi härifrån!
Vänta lite.
- Vad gör du? - "On a little Bamboo Bridge."
"Marie."
"Without that Certain Thing."
"Dancing with My Shadow."
"September in The Rain."
"You couldn't be Cuter." "Hand in Hand."
"Yes, yes, My Baby Said." "Indian Love Call."
"My Sweetie Went Away."
"'Moon over Miami."
"What a Little Moonlight Can do."
"Down Sunnyside Lane!"
"Roll Along Prairie Moon."
Nej! Nej, inte den!
Snälla...! Inte "Roll Along Prairie Moon"!
Vandra på, präriemåne
Ha din gäng, under min säng
Skinn från ovan, du kärlekslykta
Högt där uppe, i det blå
Är du ensam, du med?
Du far förbi, uppe i skyn
Jag vill ha ditt mjuka sken
för att göra allt bra
Jag är ju så ensam ikväll
Långt där borta, där du strålar
på flickan i mina drömmar
Låt henne veta att jag är henne trogen
Översättning: Staffan Fröling PrimeText International AB
Textadmin: PrimeText International www.primetext.tv